СЕДЕМТЕ МЕЧА ОТ НЕБЕСНАТА ПЛАНИНА
= Епизод 28 =
Изглежда, Майстор Ци не знае нищо за Чън Ишан.
Вероятно си мисли, че той е един от нас.
Ако може да накараме Чън да мисли, че Майстор Ци
е свързан с нас, може и да имаме шанс.
Майстор Ци. Това сигурно е фалшиво име.
Никога в живота си не съм го чувал.
Само защото не си го чул, не значи, че не съществува.
Майстор Ци идва от североизточен Китай.
От години е в света на бойните изкуства.
Но идва и си отива като призрак.
Има лош нрав и рядко се показва.
Затова малко се знае за него в света на бойните изкуства.
Но дори да е истинският Майстор Ци,
e трудно да се разбере за кого работи.
Не ме интересува дали е от Седемте меча или не,
убий го и се отърви от него!
Не прибързвай!
Принцът използва тази възможност да примами Седемте меча.
Ще бъде жалко, ако не се възползваме.
Оставете тези двамата да си вървят! Убийте останалите!
Учителю, трябва да следваме заповедите.
Помоли принца за пост. Получи го.
Как може да си тръгнеш просто така?
Какво ще кажа на принца? - Не ме интересува.
Няма да стоя тук и да ставам за смях.
Въобразяваш си, учителю.
Джаонан наистина е добър в бойните изкуства.
Ти се постара. Няма да ти се подиграват.
Мисля, че нощес ще е много опасно. Ела в стаята ми.
Ти ела в моята! Чън те следи.
При теб е по-опасно.
Добре.
Почини си. Ще те извикам, ако нещо стане.
Така няма да стане. Трябва да размътим водата.
Тигър, Хуа Цъмо… Вижте в стаите на Джанпън и Ци.
Ако са от Седемте меча, трябва мечовете им да са с тях.
Откраднете ги!
Не мога да чакам до сутринта.
Няма начин. Много вали. Нека да спрем за малко.
Не. Капитанът е сам в страноприемницата. Побързайте!
Предполагам, че скоро ще дойдат.
Къде е Тигър? - Не знам.
В коя стая беше? - В стаята на Джанпън.
Тигър е в стаята на Ци. - Какво намери?
Там няма никой. - Никой? Иди пак!
Този път влез в стаята на Ци.
Лаодзин, ти иди до стаята на Джанпън.
Къде е Лаодзин? - Не съм го виждал.
Тигър в стаята на Майстор Ци ли е?
Няма никой там. - Добре.
Представлението е започнало.
Какво има? - Трупът изчезна.
Спри да се шегуваш. - Виж сам.
Пощадете живота ми! - Какво видя?
Нищо не видях. Наистина! Едва влязох и паднах тук.
Дори да не си видял нищо, трябва да умреш.
Бъди търпелива.
Искам да те попитам защо тук има тайник?
Това свърталище на обирджии ли е? - Не. Не…
Било е къща на голямо семейство. Това е място за охраната.
Но после е станало хан.
Във всяка стая ли има тайници? - Не, само в тази.
Затова ли ни настани тук? Ще те убия!
Пощадете ме!
Има ли таен проход, който води навън?
Има ли? - Да, има.
Води извън града. Бил съм веднъж в него.
Кой друг знае? - Само аз и съдържателят.
Къде е входът? - В стаята на Чън, с когото пихте.
Чън Ишан.
Слушай внимателно. Занеси вечеря на Чън Ишан и Майстор Ци.
И после кажи кой е в стаите им.
Не се бави.
Господине. - Какво?
Вечеря. - Каква вечеря? Не съм поръчвал.
Защо идваш тук толкова късно? - Безплатно е… за теб.
Не искам. Махай се!
Пусни го.
Влизай!
Момче, за всички ли има вечеря?
Някои вечерят, други не.
За кой има вечеря и за кой не?
Занесох на Майстор Ци, на Ма…
Има ли някой в стаята на Майстор Ци? - Да.
Кой? - Майстор Ци.
Друг? - Не.
Ами Джанпън? - Още не.
Добре. Разнеси останалата вечеря.
След това… приготви маса за мен долу.
Сега ли? - Сега!
Погледни това. Намерих го на трупа.
Тайно писмо с официален печат.
Дадено е на мъж на име Ниу Кулу. За специална задача.
Ниу Кулу?
Да. Чън Ишан… е манджур.
Той може да е Ниу Кулу.
Висшестоящ е в армията.
Господине.
Влизай.
Е, какво? - Ци не ме пусна да вляза.
Не иска да вечеря. Не мисля, че е лягал.
Колкото до Чън, има още един мъж с него.
Не знам къде отидоха останалите.
Какво ти каза той? - Същото, което и ти.
Попита ме дали има някой друг в стаята.
Джанпън. Аз съм.
Джанпън, Чън Ишан иска да се побратимите.
Иска да дойдеш долу и да се присъединиш към нас.
Приятелю, вече е много късно. Къде отиваш?
Не може да излизам ли?
Искаме да се побратимим. Желаем да си ни свидетел.
Какво ще кажеш? - Добре.
Няма нужда от меча ти, ще ни бъдеш свидетел.
Животът е непредсказуем.
В един момент имаш приятели, а в друг вече сте врагове.
Добре е да сме подготвени. Хайде.
Моля.
Джанпън. Хайде, идвай.
Чън.
Когато се замислих, че ще се разделим на сутринта,
не можах да заспя.
Защо не се побратимим?
Не мислех, че си толкова поривист.
Но си прав, нека уловим момента.
Не бива да отлагаме.
Ако не го направя сега, ще съжалявам.
А съжалението горчи. Хайде.
Моля.
Всемогъщи небеса!
Откакто се видяхме за първи път с Джанпън, станахме добри приятели.
Искаме да се побратимим.
Не сме родени в един ден, но се надяваме да умрем в един.
Нека небето и земята да ни бъдат свидетели.
Аз, Джанпън… - Аз, Чън Ишан…
От сега нататък ще деля всичко, което имам.
Ако единият предаде другия, ще умре от ужасна смърт.
Да пием!
Братя. - Братя.
Да пием!
Опасно ще е за тебе без меча ти.
Намерих тези оръжия в маскирания мъж.
Вземи ги с теб.
Но знай, че ще използвам Преходността,
за да ти помогна, ако е необходимо.
Само ако наистина е необходимо! - Добре. Тръгвай.
Да. Братко, Ци те познава отдавна.
Сега той е наш свидетел. Не трябва ли да пием за него?
Разбира се. - Хайде.
Светът е огромен. Тази вечер тримата можем да сме заедно.
Това е нещо като съдба. Хайде. Да пием!
Защо се радваш така?
Спомних си нещо от преди години.
Гледах едни актьори изнасяха представление.
Боядисваха си лицата в бяло и червено.
Бе смешно и зловещо, но интересно. За съжаление,
годините си минават бързо. Отдавна не съм ги виждал.
Никога не съм предполагал, че ще видя такова представление тук тази вечер.
Нещата наистина са непредсказуеми. - Така е.
Животът е като едно представление.
Хайде, хайде… Пийте, пийте.
Добре ли си?
Не можах да заспя и реших да сляза долу.
Не знаех, че ти…
Братко, да се връщаме. Сигурен съм, че ще можеш да заспиш.
Забрави. Слънцето ще изгрее всеки момент.
Момче!
Откъде този може да знае бойни изкуства?
Тигър и Лаоджин са изчезнали.
Паднахме ли в капана им?
Точно така.
Има много войници навън.
Искам да знам как са ме изиграли.
И тримата ли са в заговора?
Трябва да намеря този таен проход. Нужно е да тръгнем преди изгрев.
Надявам се, че не ви безпокоя.
Хайде, братко. Искам да пия с теб. - Добре.
Братко Ци, откъде си?
Всъщност, ние идваме от североизточен Китай.
Изглежда, много способни хора идват от там.
Братко Джанпън, познаваме се отдавна.
Трябва да пийнем по едно заедно. Хайде.
Трудно се оцелява в света на бойните изкуства.
Дори не се осмелявам да използвам истинското си име.
С това твое име, Майстор Ци,
трябва да си преминал през много опасни ситуации.
Спри да се преструваш.
Да се качим горе. - Чакай сигнала.
Най-накрая те открих.
Братко, ти ползваш фалшиво име.
Аз също, но с теб сме побратими.
Ние се побратимихме, а не имената ни.
Прав ли съм?
Ето затова казвам, че много хора в този свят
вярват в илюзии.
Хората са много глупави.
Прав си. Много си прав.
Братко, щом като сме вече побратими,
значи ще споделяме и сполуки, и несгоди.
Моят враг ще е и твой враг. Ти ще ми помагаш в моите битки.
Точно така.
С дадената ти дума съм по-спокоен.
Накара ме да се осъзная!
Това, което казваш, е истина. Толкова съм дребнав!
Хайде, ще пия за тебе.
Проклятие! Има отрова!
Бързо! Бързо!
Мъжът в зелено долу е Ниу Кулу.
Онзи с дреха на мандарин е наш. Другите са врагове.
Не ги оставяйте да се измъкнат! Свалете ги долу.
Проходът е в ъгъла. Да тръгваме.
Да тръгваме!
Майстор Ци, наистина ли мислиш, че принцът не те цени?
Толкова ли е стиснат?
Нали още искаш да си Божествения меч на Севера?
Принцът го разбира и те уважава.
Но също трябва да разбереш, че той няма да преговаря с всеки.
Вземи си парите и върви.
Принцът ще отдели минутка.
Пътувах дълго време.
Нищо не свърших, но имам двама нови приятели.
Толкова е хубаво!
Братко Ma, какво ще правиш сега?
Снощи мислих много. Ти беше прав.
Ако никой не воюва за бъдещето, тогава няма да има бъдеще.
Искам да имам свое място, където да уча хората на бойни изкуства.
Това е хубаво. Нека се сбогуваме.
Довиждане. - Пазете се.
Аз тръгвам по този път.
Имало и добри мъже в централните равнини.
Фей Хонгън.
Опитай да разбереш случилото се снощи.
Тук е различно от пустинята.
Нещата са по-сложни.
Имам още много неща, които да свърша.
Мисля, че трябва да се върнеш в пустинята.
Да се върна в пустинята? Виж какво, Юнчун.
Напуснах пустинята и няма да се върна там.
Взех си пясък за спомен.
Без значение къде ще ида, пустинята винаги ще е в сърцето ми.
Сега пясъкът ме топли.
Вече нямам дом.
Това е добре. Няма нищо, което да ме върне там.
Твърдо съм решена да ида до Ханджоу.
Не ме интересува ще убиеш ли Докадо. Аз ще го обезглавя.
Ще отмъстя за Орлите! Познаваш ме много добре.
Както мога да обичам някого, така мога и да го мразя с цялото си сърце.
Ако ще вървиш по пътя си, давай!
Животът и смъртта ми не те засягат повече.
Мулан идва.
Хайде, помогнете.
Бързо. - Скрийте ги внимателно.
Хубав меч.
Скрий го добре.
Бързо. Слагай ги тук. Добре.
Хайде, влизай.
Бавно.
Скрий ги внимателно.
Четвърти братко, как върви?
Новият губернатор е тук. Претърсват града
Старейшино.
Този нов губернатор е много потаен.
Знаем само, че е военен.
Военен е станал губернатор!
Управниците ще предприемат нещо.
Точно така. Съветът нареди да свикаме събрание.
Какво събрание? - Казаха, че става по-лошо.
Ако продължим с копаенето, може да загубим много време.
А дори не знаем дали е затворен под тази сграда.
Ако сгрешим, ще трябва да копаем пак. Нямаме време.
Старейшините мислят, че трябва да нападнем.
Да пленим губернатора и да го заставим да освободи водача ни.
Невъзможно!
Независимо от нашите умения, те са по-многочислени.
Ще е трудно да запазим живота на водача.
Кога ще дойдат старейшините? - Привечер. От пристана.
Старейшино? - Продължавайте да копаете.
Събранието ще е довечера. Има време. Продължавайте!
Нека аз поработя. Ти си почини.
Татко.
Татко, пийни малко вода.
Дзибан, сигурно си уморен.
Хайде, пийни малко вода.
Хайде.
Дзибан.
Пийни малко вода.
Ю Фан, изпи ли си лекарството?
Как се чувстваш, Ю Фан?
Тук е студено.
Трябва да тръгваш. - Да, върви.
Елате тук.
Тримата сте заедно всеки ден. Като братя и сестра.
Особено ти. Как вървят отношенията ви?
Разкажи ми.
Ю Фан, изпий си лекарството.
Още не си се възстановила от отровата.
Дали да не кажем на старейшината?
Не искам баща ми да се притеснява за мен.
Едва ли някога ще се възстановя напълно.
Няма защо да му казваме. - Не мисли така.
Седемте меча ще се съберат през есента.
Моментът дойде.
Когато Стария Фу пристигне, той ще знае какво да прави.
Дзибан.
Работите ли? Нека ви помогна.
Как си? Защо си недоволен?
Не съм. Нищо ми няма.
Какво съвпадение.
Откъде се взе тази мандарина?
Все не ти върви.
Да… Когато съм с теб, все не ми върви.
Когато направехме някаква беля, ти побягваше.
Ти беше прекалено дебел, затова беше толкова бавен.
Мандарините ще окапят.
Вече презряха, а съседите не ги ядат.
Може би са заминали.
Ако искаш малко, мога да ти откъсна.
Трябва да идем на срещата сега.
Новият губернатор дойде.
Войниците са навсякъде. Трябва да внимаваме.
Добре. - Да тръгваме.
Направете път!
Стой! Какво носиш?
Не съм направил нищо.
Отмести се!
Бързо, бързо! Отстъпете!
Спри там! На място!
Не бягай! Не мърдай!
Да тръгваме.
Не можем да продължаваме да чакаме!
Водачът е затворен. Имаме толкова много хора.
Новият губернатор дойде.
Градът е нащрек. Дошли са лоши хора.
Пети старейшино, кажи нещо.
Прав си, братко. Ако не побързаме, когато Докадо пристигне,
много от нас ще бъдат убити.
Тогава ще бъде късно да спасим водача.
Точно така. Нямаме избор.
Можем само да се бием с тях.
Ако не го спасим, поне сме опитали.
Вие идвате от другаде, дори не сте виждали водача ни.
Ако се страхувате да умрете, отстъпете! Няма да ви молим!
Всички ние сме от клана на Червените копия.
Старейшини, не ни подценявайте.
Хората ни са много силни. - Пак ли за Седемте меча говориш?
Наистина ли се осланяш на тези двамата? Къде са останалите?
Денят, в който ще се съберат, наближава.
Мисля, че те вече са тръгнали.
Когато пристигнат, тогава ще се бием с Докадо.
Не само с него, а и с новият губернатор.
Бил е военен. Като гледам подготовките,
ще ни е трудно да го победим. - Старейшино Лиу.
Вярно, не знам колко силни са Седемте меча.
Наистина ли са толкова силни, колкото казваш?
Аз съм им ученичка.
Ако не им вярваш, опитай да ме победиш.
Бих искал да видя какво си научила.
Смело момиче.
Нека малко си поиграем с нея.
Благодаря, че ме улеснихте.
Моля ви, дайте ми още малко време.
Ако Седемте меча не дойдат в близките дни,
тогава веднага щом дойде Докадо, ще действаме!
Ще се бием с тях! - Старейшино Лиу.
Ще изчакаме още няколко дни.
Много от братята ни в затвора вярват, че има отрова в храната.
Затова гладуват. Някои умират от глад.
Хората ни са угнетени от това.
Трябва да предприемем нещо.
Да ги измъкнем от затвора.
Надявам се, че Седемте меча ще пристигнат навреме.
Ако нещо се случи, ще трябва да действаме веднага.
Ще тръгвам.
Старейшино, кога пристигат Седемте меча?
Казаха, в средата на есента.
Добре.
Майко Кай. - Какво те забави толкова?
Войниците претърсват града. Днес дойде новият губернатор.
Много е тайнствен. Откакто е пристигнал, никой не го е виждал.
Щом си тук, ела. - Къде е принцесата?
Рисува.
Принцесо, Пролет е тук.
Принцесо.
Майко Кай, донесох супа. - Това е чудесно.
На принцесата днес цял ден й е лошо. Супата ще й се отрази добре.
Нали щеше да й е лошо само три месеца?
Така е вече десет месеца. Болна ли е?
Няма да разбереш.
Притеснява се, затова е така.
Принцесо, Докадо ще пристигне след два дни.
Принцесо, защо не хапнеш малко супа?
Остави я там засега. По-късно ще хапна.
Пролет, как са нещата вкъщи? - Всичко е наред.
Всичко мислят, че ти и майка Кай още живеете в храма.
Но сега всички знаят за сватбата.
И баща ти също дойде в Ханджоу.
Принцесо…
Не мога да избягам от това.
Ще се случи някой ден.
Ще се случи някой ден и не бива да бягаш.
Помисли за това.
Майката на императора е определила тази сватба.
Ако нещо се случи,
мисля… че дори ти ще бъдеш убита.
Трябваше да махнем детето още щом разбрахме.
Но сега е вече късно.
Това е моето дете.
Никога не бих си помислила да го махна.
Бъди внимателен!
Превод: inzilbeth Редакция: mrnkaloto и Крал